![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhpbk5whoA4X8M3JoDlFcZYyS_ij9h6sX_LD4PDm29qz06dB6gPpvYHaOT1C1K_Y_WpEtPpxv8HpQt46FSk2ohWpaeUgiLh76DCFfQUe-LgvwyndRTaPWIgyT4upVZfEF_r_KgH8MSe6tbE/s400/smitning-193x300.jpg)
Den franska författaren Dominique Dyens behandlar detta tema på ett uppfriskande sätt i sin roman Smitning, som är en berättelse vars skenbara enkelhet fördjupas och kompliceras allteftersom. Den är finurligt berättad, men okonstlat skriven. Därigenom liknar den Ira Levins klassiska deckare En kyss före döden, som på svenska också har kallats Bädda för död: även Smitning innehåller ett par parallella eller alternativa titlar, lär vi oss – Flykten, eller Äktenskap önskas omgående.
Trettiosexåriga Anne har en framgångsrik karriär i reklambranschen, men lever ett hårt kontrollerat liv, är ensam, och tillfredsställer med kylig mekanik sina sexuella behov med en budkille på firman där hon arbetar, tills hon bryter ihop och flyr – eller smiter, och kör runt i bilen, hamnar på ett exklusivt pensionat utanför Paris.
Ja, så ser berättelsen ut, tills vi förstår att hennes historia berättas av en psykiatriker vid namn Kretz, och att Anne måste vara hans patient, att hennes historia är uppdiktad. Inte av honom, författaren, utan av henne själv: hon är mytoman. Så vrids berättelsen ytterligare något varv, och otrevligheterna tilltar. För läkaren har egna problem: en tungt medicinerad hustru är bara förnamnet.
Det är alltså i berättartekniken den här romanen lever. Dyens sätt att skriva är lite väl schablonartat (för många formuleringar av typen hjärtat ”tar ett skutt”), men jag fastnar för hur hon lyckas skriva en gripande historia, där hon skickligt hanterar ovissheten. Anna lever ett eländigt liv, så mycket förstår vi – tills vi blir varse att det finns något ännu värre. Smitning är en sorglig historia om fångenskap och flykt, om tillit och svek.
(Bild från Sekwa förlag.)
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar
Obs! Endast bloggmedlemmar kan kommentera.